MARICA ČUNČIĆ (ZAGREB)
Linijski ustroj naslov ne glagoljice

Članak predlaže rekonstrukciju linijskoga ustroja majuskule ili naslovne glagoljice u najstarijim spomenicima i smješta ga u kontekst prvotnoga glagoljskoga tipa.
Naslovna glagoljica krasi starije glagoljske spomenike kao što su npr. Marijinsko (ME), Zografsko (ZE) i Assemanijevo evanđelje (AE), Kločev glagoljaš (KG), Sinajski euhologij (SE) i Sinajski psaltir (SP).
Paleografi naslovnoj glagoljici pripisuju veliku starinu iako to ne određuju pobliže. Vatroslav Jagić u naslovnim slovima KG i ME vidi tragove "srednjeg oblika" iz kojega se, kaže, razvio uglatiji tip u moravsko-panonsko-češkoj regiji i okrugli tip u Makedoniji. Nije izvjesno kako je taj "srednji oblik" izgledao. Jagić smatra da je prethodio ne samo okruglom i hrvatskom uglatom tipu, nego i majuskuinim i minuskuinim slovima u najstarijim sačuvanim rukopisima. Naslovna glagoljica za Jagića ima sličnosti s glagoljskim pismom u Kijevskim listićima (KL) i Praškom odlomku (PO) (Jagić 1960:415). Majuskulnim slovima on npr. naziva naslovna slova u KG i ZE (Jagić 1911:124-125, 127).
Josip Vajs kaže da su KL napisani glagoljskom uncijalom (Vajs 1932: 117), a tako i prvi list PO. Tvrdi da je drugi list stariji od prvoga i ne razlikuje između minuskule i majuskule (Vajs 1932: 120). KG, SP i SE imaju majuskulna i minuskulna slova (Vajs 1932: 129-131 et passim).
Vjekoslav Štefanić također spominje majuskulna slova u KL i PO i naslove u ZE, SE, SP, ME i KG. Misli da majuskula ima stariji oblik od minuskule (Štefanić 1958/59:34-43).
Paleografi dakle smatraju da su KL i PO kao i naslovi npr. u ME, ZE i KG pisani najstarijim sačuvanim glagoljskim tipom.
Kad je u glagoljsku paleografiju uvedena trokutasta glagoljica kao prototip (Čunčić 1997:37) iz kojega je preoblikom u Makedoniji nastao okrugli tip (Čunčić 2002), Jagićev ,,srednji oblik" određen je kao trokutasti i Jagićeva se tvrdnja obistinila što se tiče glagoljske minuskule jer je taj njegov srednji oblik, određen sada kao trokutasti, uistinu prethodio okrugloj minuskuli (Čunčić 1997:38-52). Drugi dio Jagićeve pretpostavke da je ,,srednji oblik" prethodio i majuskuli potaknuo je ispitivanje veze trokutaste glagoljice s majuskulom ili naslovnim slovima. Time se bavi ovaj članak.
Postoji li neka veza između trokutastoga tipa i majuskule? Vasil Jončev je ustanovio da su naslovna slova daleko od modela koji proizvodi (trokutastu i) okruglu glagoljicu (Jončev-Jončeva A 1982: 134b). Smatrala sam i ja da je majuskula daleko od ishodišnog modela, pa prema tome i od trokutaste glagoljice, sve dok nisam pokušala na računalu napraviti font naslovnih slova iz KG i otkrila da ih je najlakše nacrtati pomoću pet linija i četiri polja. Uža vanjska polja obuhvaćaju "oka" koja su gore ili dolje smještena, a srednja linija povezuje središta svih slova. Odnos između polja je 2:5:5:2. Ovakav pet-linijski ustroj idealna je pomoć za stvaranje morfologije ovih slova jer "oka" pojedinih slova zauzimaju uglavnom gornje i donje usko polje. Tako su se četiri polja između pet linija pokazala vrlo korisnima i potpuno iskorištenima za položaj i oblik majuskule. Stvaranje fonta na računalu vrlo se dobro kontrolira pomoću tih pet linija i četiri polja.

Sl. 1. Naslovna slova, KG, Trident, f. 9b (CLOZIANUS 36)

Sl. 2. Naslovna slova, KG, Innsbruck, f. 3a (CLOZIANUS 22)

Slika 3. Font majuskule Kločeva glagoljaša

Na rukopisu se vide samo dvije linije, pa se može zaključiti da je u pitanju dvolinijski ustroj s jednim poljem kao što je tvrdila Thorvi Eckhardt (Eckhardt 1955:72). Međutim iz morfologije majuskulne glagoljice može se, kao što vidimo, rekonstruirati pet-linijski ustroj. Pisari su na samom početku
oblikovali slova u pet linija i ona su poprimila obilježja tog linijskog ustroja. Kad je morfologija određena, nije bilo potrebno i dalje crtati sve linije. Ostale su samo dvije. Ali oblici slova sami odaju linijski sustav u kojem su nastali.
Otkriće pet-linijskog ustroja s odnosom polja 2:5:5:2 u morfologiji naslovne glagoljice obradovalo me stoga što upravo takav ustroj ima posebnu povijest. Njega je naime uveo Vasil Jončev zajedno s geometrijskim modelom koji proizvodi glagoljska slova (Sl. 4) (Jončev - Jončeva 1982: 135). Iz toga modela proizlaze oblici glagoljskih slova koje sam nazvala trokutasta glagoljica. Kao što se vidi (Sl. 4), od pet linija dvije su vodoravne paralelne tangente kružnice, dvije prolaze kroz sjecišta kosih promjera, a jedna je vodoravan promjer kružnice. Slova koja proizlaze iz ovoga modela automatski zauzimaju položaj u takvom linijskom ustroju (Sl. 5) s odnosom polja 2:5:5:2 (Čunčić 1998: 230). Prvotan položaj slova u linijskome ustroju nije slučajan nego proizlazi iz položaja koje pojedino slovo ima u ishodišnom modelu kojemu pripada i linijski ustroj.

Slika 4. Geometrijski model V. Jončeva s pripadnim peterolinijskim ustrojem

Slika 5. Neka slova trokutaste glagoljice u peterolinijskom ustroju

Linijski ustroj u glagoljici igra važniju ulogu nego u drugim pismima jer osim morfologije, i položaj slova ima filozofsko-teološko značenje. To se lijepo vidi na primjeru slova "d" i "v" - sa značenjem "duh" i "voda"    - po
ložaj prikazuje prvu istinu u prvoj rečenici Biblije gdje se opisuje stvaranje svijeta: Duh je lebdio nad vodama (Jončev 1997:86-120). Slovo "d" ("duh") trokutasto i okruglo  je gore, a slovo  ("voda") je dolje, i tako "d" lebdi iznad "v" poput Duha koji je lebdio nad vodama . Takav položaj ova dva slova imaju npr. u Krčkom natpisu (Čunčić 1997:45).
Visina svih slova u linijskom ustroju nije jednaka. Slova koja se prostiru od gornje do donje linije kao "a", "b", "e", imaju visinu 14 jedinica (visina svakog užeg vanjskog polja iznosi. dvije jedinice, svakog šireg polja pet jedinica, tako da shema visine u sva četiri polja iznosi 2+5+5+2 = 14 jedinica.) S takvim slovima pisari nisu imali nikakvih problema od samoga početka, kao ni sa slovima koja su samo za jedno usko polje kraća kao npr. "g" čija visina iznosi 12 jedinica (Sl. 5). Pisari trokutaste glagoljice dobivali su neravne retke zbog kraćih slova koja ne dotiču gornju i/ili donju liniju, pogotovo zbog onih koja zauzimaju dva polja: šire i uže kao slova "v", "d", "š" čija visina iznosi 7 jedinica, ili npr. "ž" koje zauzima dva šira polja s visinom od 10 jedinica. Najviše problema bilo je sa slovom koje zauzima samo jedno šire polje kao što je "t" čija visina iznosi svega 5 jedinica (Sl. 5) (Čunčić 1998:230). S preoblikom trokutaste glagoljice u okruglu, nije se visina slova odmah promijenila (Sl. 6). Prvotni položaj i prvotnu visinu slova "t" "d" i "v" okrugle glagoljice nalazimo npr. na Krčkom natpisu (Čunčić 2000:257-269). U Kijevskim listićima je visina slova, na f. 1v npr., ostala uglavnom prvotna: visina slova "t" je oko 5 jedinica, "d" i "ž" je oko 8 jedinica, "š" ima visinu od sve ga 6 jedinica. Međutim položaj tih kraćih slova je promijenjen: sva su obješena na gornju liniju.
Različita visina slova i njihov položaj u crtovlju proizvodili su neravan redak. Slova nisu bila dovoljno dugačka da se redovi ujednače na donjoj i gornjoj liniji kao što se vidi na Sl. 6. Zato u ranim spomenicima okrugle glagoljice pisari traže rješenje ili tako da kratka slova smjeste na gornju liniju (KL) ili u sredinu retka oko srednje linije (npr. AE) (Sl. 7).

Slika 6. Trokutasta i okrugla glagoljica s istim položajem slova

Slika 7. Kratka slova na gornjoj liniji (gore) i u sredini crtovlja (dolje)

Pomicanjem kraćih slova gore ili njihovim slaganjem oko sredine nije mnogo pomoglo izjednačavanju redaka kao što Slika 7. prikazuje. Ova dva sustava pisanja otkrivaju sami po sebi da je morao postojati jedan jedini prije njih, jer ne mogu biti dva najstarija linijska ustroja, nego samo jedan. Ako slova vise na gornjoj liniji, ne dotiču sva jednako donju liniju, pa je zato neravan redak u donjem dijelu. Ako su svrstana oko sredine, to opet nije rješenje nejednakosti jer neka slova svejedno ne idu do gornje ili do donje linije. A to zato što se proporcije (odnos visine i širine slova) ni u jednom od ova dva rješenja nisu bitno promijenile promjenom položaja u linijskom ustroju.
Izjednačenje retka provedeno je istom u naslovnim slovima koja su se rastegnula između donje i gornje linije i tako promijenila proporcije. "Oka" su smještena u gornje ili donje usko polje ili vise sa srednje linije (SI. 2). Tako se ne ponašaju samo naslovna slova Kločeva glagoljaša, nego i SE, ME, ZE (Slike 8-10) i dr. Kao sredstvo za stvaranje novoga izduženoga naslovnoga tipa poslužio je pet-linijski ustroj.
Jagić je dalekovidno tvrdio da neke osobine naslovne glagoljice mogu dovesti do rekonstrukcije "srednjega oblika" ali nije ni slutio da će to biti upravo rekonstrukcija pet-linijskog ustroja koji je skriven u morfološkim osobinama kao strukturni element. Kad se "oka" naslovnih slova postave u gornje i donje usko polje, i kad se spoji sredina svih slova, pred nama je rekonstrukcija pet-linijskog ustroja u koje je, kao što smo vidjeli, smješten i prototip trokutaste glagoljice koja odgovara pretpostavljenom Jagićevom "srednjem obliku."

Marijansko evanđelje 76 r

Zografsko evanđelje list 137.

Sinajski euhologij 12 v

L i t e r a t u r a

Čunčić 1997: 	M. Čunčić, The Oldest Croatian Type of Glagolitic Script, Journal of Croatian Studies 36-37 (1995-1996),19-52
Čunčić 1998: 	M. Čunčić, Proporcije glagoljskih slova, u: Crtež u znanosti. Drawing in Science, ur. Miljenko Lapaine, Zagreb, 229-238
Čunčić 2000: 	M. Čunčić, Što je opat Držiha naučio od opata Maja?, u: 900 godina Bašćanske ploče. Radovi sa znanstvenoga skupa povodom 900. obljetnice Bašćanske ploče, 17-18. svibnja 2000 (= Krčki zbornik sv. 42, Posebno izdanje br. 36), Rijeka, 257-269
Čunčić 2002: 	M. Čunčić, Mogući sadržaj Klimentove reforme, Prilozi MANU, Skopje (u tisku); (kasnije izašlo u Prilozi XXVIII 1, 201-213.)
Clozianus: 	Clozianus, ed. Antonin Dostal, Praha 1959
Eckhardt 1955: 	T. Eckhardt, Napomene o grafičkoj strukturi glagoljice, u: Radovi Staroslavenskog instituta 2, 72.
Jagić 1911: 	I. V. Jagić, Glagoličeskoe pis'mo (= Enciklopedija slavjanskoj filologii, Vypusk" 3), Sankt-Peterburg
Jagić 1960: 	I. V. Jagić, Pamjatnik" glagoličeskoj pis'mennosti Mariinskoe četveroevangelie s primečanijami i priloženijami ..., Unveränderter Abdruck der 1883 bei Weidmann in Berlin erschienen Ausgabe, Graz
Jončev-Jončeva 1982: V. Jončev, Olga Jončeva, Dreven i savremenen balgarski šrift, Sofija
Jončev 1997:	V. Jončev, Azbukata ot Pliska, kirilicata i glagolicata, Sofija
Štefanić 1958/59:	V. Štefanić, Glagoljska paleografija, Zagreb (u rukopisu)
Vajs 1932: 	J. Vajs, Rukovet' hlaholske paleografie, v Praze

R e s ü m e e

Das Linienschema der glagolitischen Auszeichnungsmajuskeln
Bei der morphologischen Untersuchung der Auszeichnungsmajuskeln in den Überschriften des Glagolita Clozianus lässt sich ein System von fünf Linien und vier Feldern ermitteln. Die Proportion der beiden äußeren (schmäleren) und inneren (breiteren) Felder beträgt 2:5:5:2. Diese Art der Zeilenaufteilung verbindet die Auszeichnungsmajuskeln mit dem ältesten Typus der Glagolica, dessen Grundstruktur offensichtlich das Dreieck bildete.